Iživljavanje - Ilić, Dejan (Peščanik NVO, 2020)
Kada sadista za nekoga kaže da se iživljava i pri tom tu osobu zbog toga moralno osuđuje, to je u najmanju ruku - bizarno. Jeste, mislim na Vučića i na njegovu osudu lekara, njih sada preko 2.000, što se tobože iživljavaju nad članovima Kriznog štaba jer zahtevaju da se oni, članovi dakle, povuku. U Kriznom štabu, podsetimo se, pored lekara ima i političara iz redova vlasti. Zanimljivo je da su političari u Vučićevom licemernom iskazu izostavljeni. Zna Vučić, iživljavanje nad njim i drugim čelnicima države, pa među njima i nad političkim krilom Kriznog štaba, videlo bi se kao zaslužena kazna i nad tim se niko s prosečno razvijenim moralnim čuvstvom ne bi zgrozio: malo ko bi uopšte i pomislio da to nazove iživljavanjem. Sasvim je drugo pitanje - zašto bi se zahtev da neko položi račun doživeo kao iživljavanje? U Vučićevoj izopačenoj etičkoj optici ono što je stvar razumnog rasuđivanja i puke zdrave pameti izvrće se u iživljavanje, dok iživljavanje postaje... Zaista, kako Vučić vidi svoje iživljavanje nad žiteljima Srbije?