Izbor nosilaca javnotužilačke funkcije u Republici Srbiji - Krstić, Gordana (Fondacija Centar za javno pravo, 2016)
Donošenjem Pravilnika o kriterijumima i merilima za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata u postupku predlaganja i izbora nosilaca javnotužilačke funkcije zaokružen je pravni okvir fundamentalnih reformskih aktivnosti Državnog veća tužilaca. Ovaj dokument je conditio sine qua non za jačanje javnotužilačke organizacije, ali i unapređenje celokupnog pravosudnog sistema, jer predviđa način i postupak za regrutovanje kadrova i kretanje nosilaca javnotužilačke funkcije na karijernoj lestvici. Iz dosadašnje prakse i postupanja državnih organa prilikom izbora nosilaca javnotužilačke funkcije proizilazi da je primena Pravilnika omogućila proveru stručnosti i osposobljenosti različitih kandidata, njihovo upoređivanje i rangiranje.
Za nosioce javnotužilačke funkcije najbolji pokazatelj napredovanja u službi i jeste ocena vrednovanja rada, a kako je istekla tek prva godina primene Pravilnika o kriterijumima i merilima za vrednovanje rada javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, njihova ocena se utvrđivala vanrednim vrednovanjem rada. Pretežno svi kandidati su dobili najviše ocene, što je veoma pohvalno sa aspekta ažurnosti, efikasnosti i uspešnosti u radu. Takođe, oni kandidati koji su pretendovali na funkcije javnog tužioca ili zamenika javnog tužioca, a nisu se ranije time bavili, polagali su pisani test iz krivične materije, te su dobijali priliku da pokažu umešnost u analizi slučaja i pisanju javnotužilačkih odluka. Rezultati njihovih pisanih testova u većini slučajeva pokazali su osrednje poznavanje krivične materije.
Pružanjem adekvatnog tretmana prilikom evaluacije i uvođenjem uporedivih kriterijuma i merila, postupak sačinjavanja rang liste kandidata za izbor na javnotužilačku funkciju, od strane Državnog veća tužilaca u znatnoj meri je unapređen. Iako usmeni test nosi manji broj bodova od ocene vrednovanja rada, odnosno ocene pisanog testa, subjektivne je prirode, pošto je članovima komisije Veća dopušteno da na osnovu kratkog izlaganja kandidata individualno interpretiraju ostvarenost merila. Uz to, reč je o licima koji nisu članovi Državnog veća tužilaca i koji se biraju po nejasnim standardima, te bi u ovom delu trebalo revidirati odredbe Pravilnika i podrobnije definisati svojstvo i uslove za imenovanje članova komisije. Pravilnik je postigao maksimalne rezultate u postupku izbora zamenika viših javnih tužilaca, jer je Veće na temelju rang liste izabralo najbolje kandidate.
Međutim, u postupku izbora javnih tužilaca redosled sa rang liste je relativizovan zbog dostavljanja Vladi liste kandidata, umesto predloga o izboru najboljeg kandidata. Vlada je izvršila odabir i filtriran spisak kandidata dostavila Narodnoj skupštini. Ovaj plenarni organ je dalje prema volji parlamentarne većine doneo odluke o izboru. Analogno tome, postupak izbora javnih tužilaca ukazuje na potrebu proširenja kapaciteta Državnog veća tužilaca u pogledu samostalnog i profesionalnog izbora svih nosilaca javnotužilačke funkcije, što je imanentno instituciji javnog tužilaštva kao samostalnog državnog organa. Ovakve mere zahtevaju korenite reformske aktivnosti i izmenu Ustava i zakona. Veliki izazov u primeni Pravilnika imaće izbor zamenika javnih tužilaca na trogodišnji mandat, posebno jer nijedan konkurs nije objavljen od sredine 2014. godine.
Kako je on inicialni korak za ulazak u redove nosilaca javnotužilačke funkcije, imaće veliki značaj, a jezgrovito, transparentno i objektivno delovanje svih nadležnih organa, upoređivanje velikog broja kandidata, koji će se prijaviti na konkursu, i izbor najkvalitetnijih pojedinaca zasigurno će determinisati funkcionisanje srpskog tužilaštva u budućnosti