Prijedlog Zakona o postupku zaključivanja i izvršavanja međunarodnih ugovora (Prijedlog SDP BiH i SNSD upućen Vijeću ministara BiH na postupanje, osvrt na prijedlog novih zakonskih rješenja) - Savić, Milena (Fondacija Centar za javno pravo, 2013)
Tekst Prijedloga Zakona o postupku zaključivanja i izvršavanja međunarodnih ugovora je u značajnoj mjeri neprecizan, u nekim odredbama čak i kontradiktoran. Zbog toga je neophodno jasnije normirati i sam pojam međunarodnog ugovora i vrsta koji se pojavljuju u sadržaju Zakona. Bilo bi neophodno dati definiciju "jednostavniji i tipski ugovori", kako se u praksi ne bi javljala dilema da li da se ovi ugovori smatraju ili ne smatraju međunarodnim ugovorima. Propis je u ključnim dijelovima nejasan, te bi zbog toga u krajnjoj primjeni nužno doveo do teškoća u tumačenju, a samim tim i do eventualnih sporova što bi opet uzrokovalo potrebu čestih izmjena i dopuna. Sve to negativno utiče na pravnu sigurnost građana, kao i na kredibilitet zakonodavne i izvršne vlasti u BiH. Zato je odgovarajuća struktura propisa skoro podjednako važna kao i njegov sadržaj. Propis koji ima logičnu strukturu, te jasan i pristupačan stil lakše je razumjeti i primjenjivati.
Iako predlagači u obrazloženju kao razlog za donošenje novog Zakona navode potrebu da se preciznije i obuhvatnije reguliše ova materija, činjenica je da se tekst predloženog Zakona bitno ne razlikuje, tj. ne mijenja strukturu i sadržaj važećeg Zakona. Nužno je naglasiti da se ova konstatacija ne odnosi na Poglavlje VI Prijedloga Zakona koji regulira hitni postupak ratifikacije međunarodnog ugovora - kreditnog angažmana BiH. Ovakav način hitnog postupka ratifikacije međunarodnog ugovora - kreditnog angažmana u ranijem Zakonu nije bio predviđen, a i ne poznaju ga zakonodavstva susjednih država. Iako su ovakvi ugovori sadržani u posebnim Poglavljima zakona u Republici Hrvatskoj i Republici Crnoj Gori, oni ipak nisu u statusu "urgentan-hitan i posebno važan tretman", kao što je to slučaj sa ovim Prijedlogom.
Zbog toga, čini se da su predlagači novog Zakona imali namjeru da predlažući sasvim novi tekst zakona, provedu samo jednu, za njih ključnu izmjenu: hitni postupak ratifikacije međunarodnog ugovora - kreditnog angažmana BiH. U Prijedlogu se, povodom hitnosti, mogu zapaziti propusti koji dovode u pitanje poštivanje pravne sigurnosti građana BiH. Javni dug predstavlja instrument ekonomske politike i kao takav ima određeni uticaj na razvoj države. Poznato je da je spoljnji javni dug BiH dostigao takav nivo da je time ugrožena njena cjelokupna ekonomska i politička stabilnost. Potrebe novog finansijskog zaduživanja i zaključivanje međunarodnih ugovora - kreditnog angažmana, zahtijevaju ne hitnu već redovnu i transparentnu proceduru ratifikacije. To je veoma bitno za pravnu sigurnost građana BiH, jer ako se ovi međunarodni ugovori proglase internopravno obveznim (tzv.
proces inartikulacije), tada se u državi donose novi propisi, stvaraju nova prava i obaveze na osnovu sadržaja međunarodnog ugovornog prava. Drugim riječima, ovim se dovodi u pitanje proklamovani cilj političkih partija koje predlažu izmjene. Naime, ne vidi se da se zaista želi izraditi moderan i sveobuhvatan novi Zakon i da se od toga odustalo jer je trebalo uraditi veliki broj izmjena i dopuna u postojećem Zakonu. Zbog toga se ovaj Prijedlog Zakona može ocijeniti kao pravno neprihvatljiv i u većem svom dijelu ne služi ostvarivanju načela legaliteta, čime bi se onemogućila ili isključila samovolja pojedinaca i voluntarizam u državnoj vlasti